‫זו מיון.‬
‫אני מבינה. טפל בבקשה בסיטואציה.‬
‫כמו כן, תוודא שאף אחד לא מדבר.‬
‫כן, אחר כך.‬
‫מה זאת אומרת, "אף אחד לא מדבר"?‬
‫הקשבת?‬
‫אני לא יודעת על מה את מדברת.‬
‫זה בדיוק מה ששמעת.‬
‫אויאשירו-סמה קילל את טומיטקה וטאקנו.‬
‫זה באמת חבל.‬
‫אחות, מה את...?‬
‫טומיטקה גרד לעצמו את הגרון‬ ‫חזק כל כך שהוא מת.‬
‫את טאקנו דחפו לתוך חבית ושרפו...‬
‫רחוק, בהרים, מתברר.‬
‫מה? למה הם מתו ככה?‬
‫את לא מבינה, שיון?‬
‫יש רק סיבה אחת.‬
‫מה הסיבה?‬
‫הקללה של אויאשירו-סמה.‬
‫סאטושי, אני מבינה סוף סוף.‬
‫כמו שחשבתי, משפחת סונוזאקי עשתה הכול.‬
‫אני אנקום בשמך.‬
‫אותי לא יהרגו כמוך.‬
‫מי התקשר מאוחר כל כך?‬
‫- פרק פוקח עיניים‬ ‫חלק 4: נקמה -‬
‫שיון, למה את עושה את זה?‬
‫אף פעם לא דמיינת שיכלאו אותך, נכון?‬
‫בתור נציגת ראש משפחת סונוזאקי, ‬ ‫אני מצווה עלייך.‬
‫פתחי את הדלת.‬
‫הקול שלך לא מאיים.‬
‫ראש המשפחה צריכה להיות יותר בטוחה בעצמה.‬
‫אבל האמת היא שאפילו‬ ‫אם תאיימי עליי באלימות...‬
‫זה סתם יראה מצחיק.‬
‫לדחוף את טאקנו לחבית ולשרוף אותה זה מרשים,‬
‫אבל מה לגבי טומיטקה?‬
‫דחפת לו סמים מוזרים?‬
‫או שזה איזה מכשיר עינויים שגורם לזה‬ ‫להיראות כאילו ככה הוא מת?‬
‫מאיפה אני אמורה לדעת?‬
‫מיון, לא כדאי לך לנסות להפריע לי.‬
‫בגלל שהגענו לשלב הזה,‬ ‫כבר אין איך לעצור את זה.‬
‫אז אני אשאל.‬
‫סדרת מקרי המוות המסתוריים בהינאמיזאווה...‬
‫הידועים גם בשם, "הקללה של אויאשירו-סמה"...‬
‫קשורים למלחמה על הסכר?‬
‫אני חושבת שכן...‬
‫איך יכול להיות שראש המשפחה הבאה‬ ‫כל כך לא ברורה?‬
‫ראש המשפחה הבאה היא בסך הכול‬ ‫דוברת של סבתא.‬
‫אז סבתא מחליטה לבד‬ ‫על הקללה של אויאשיורו-סמה?‬
‫סבתא מחליטה לבד‬ ‫לגבי הנושאים המסוכנים ביותר.‬
‫אני רק דוברת,‬
‫ואני חושבת שיש מישהו אחר שעושה את השאר.‬
‫אבל טומיטקה וטאקנו‬ ‫לא קשורים למלחמה על הסכר....‬
‫אז למה הקריבו אותם?‬
‫זה בגלל שהם התגנבו‬ ‫לתוך מקדש הכלים הטקסיים?‬
‫הם חיללו את המקדש?‬
‫חשבתי שכבר ידעת את זה.‬
‫אם הם עשו את זה, זה ברור.‬
‫לא היה כלל לפיו מישהו אחד מת מהקללה,‬
‫ומישהו אחר נעלם בתור קורבן?‬
‫טאקנו וטומיקטה מתו שניהם, את יודעת...‬
‫אני לא בטוחה כל כך...‬
‫אבל אולי היו ארבעה אנשים שהתגנבו למקדש,‬
‫והשד העלים את שני האחרים?‬
‫אולי אלה אני וקייצ'י?‬
‫סבתא נוראה, תוכלי לקום בבקשה?‬
‫אל תגידי שאת עושה את עצמך ישנה‬ ‫כדי להתחמק מזה...‬
‫את רואה את זה? לא?‬
‫היא מתה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ברצינות?‬
‫בלי להגיד שום מילה,‬ ‫ובלי להתנצל בפני סאטושי.‬
‫איך היא העזה למות בלי לסבול?‬
‫אין על זה מחילה!‬
‫למדת את הלקח, סבתא נוראה?‬
‫יכול להיות...‬
‫שאת אויאשירו-סמה שעוקב אחרי כמו שרנה אמרה?‬
‫טיפשי! מי יאמין לזה?‬
‫מיון, אחד מקרובי המשפחה שלנו‬ ‫אמר לפני זמן רב...‬
‫שיש באר נסתרת‬ ‫בחדר העינויים התת קרקעי הזה...‬
‫ודרך סודית שמובילה החוצה.‬
‫אם תמשיכי עם הגישה הזו,‬
‫אני אצטרך להשתמש שוב בשוט‬ ‫כדי לשאול את הסבתא הנוראה.‬
‫מעבר לשם, בתא החשוך ההוא.‬
‫אני מבינה.‬
‫הם הסתירו את הבאר.‬
‫ירדת לפה אי פעם?‬
‫לא. אין לי שאיפה כזו.‬
‫כמובן...‬
‫כי אומרים שזורקים לשם את הגופות ‬ ‫אחרי העינויים.‬
‫שיון, את תתני לסבתא ליפול?‬
‫אני לא אתן לה ליפול.‬
‫אני אזרוק אותה.‬
‫היא כבר מתה.‬
‫זה נורא.‬
‫שיון, איך את יכולה לעשות דבר כזה?‬
‫מי יודע?‬
‫סאטושי?‬
‫את נוקמת?‬
‫היי, מיון.‬
‫עכשיו, כשאני חושבת...‬
‫אני חושבת שהייתה לי סיבה‬ ‫להרוג את הסבתא הנוראה.‬
‫את יודעת למה?‬
‫זה לא רק בגלל שהיא עמדה‬ ‫מאחורי הרצח של סאטושי.‬
‫אלא בגלל שהיא שיקרה.‬
‫גם את אמרת את זה, נכון?‬
‫שאם אעקור לעצמי את הציפורניים,‬ ‫הכול ייסלח.‬
‫בגלל זה עקרתי לעצמי את הציפורניים.‬ ‫שלוש מהן.‬
‫זו הייתה אמורה להיות קבלת האחריות שלי,‬ ‫נכון?‬
‫אבל ההבטחה הזו הופרה.‬
‫עדיין מחקו את סאטושי.‬
‫למה? מה זה אומר?‬
‫ואז, אחרי שהוא נעלם, את באת אליי ואמרת...‬
‫שלקחתי את האחריות על הקשר בינינו.‬
‫ואמרת גם...‬
‫שמשפחת סונוזאקי לא ידעה כלום על ההיעלמות.‬
‫כן... זה באמת...‬ ‫-את שיקרת!‬
‫שיקרת!‬
‫שקרנית!‬
‫את!‬
‫תחזירי לי את סאטושי! תחזירי אותו!‬
‫תחזירי אותו!‬
‫מיון, מצטערת שהפחדתי אותך.‬
‫אם באמת לא ידעת, כמו שאמרת,‬ ‫אני לא אענה אותך.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אבל אם גם את שיקרת...‬
‫אז כבר לא תוכלי לשנות את מה שיקרה לך.‬
‫שלום, בית סונוזאקי.‬
‫מצטער שאני מתקשר מוקדם כל כך.‬ ‫מדבר קימיושי.‬
‫סבתא שלך עדיין ישנה?‬
‫כן. נראה שהיא עייפה מאתמול.‬
‫אני נותנת לה לנוח קצת.‬
‫אז תוכלי להניח הודעה ליד הכרית שלה?‬
‫כן.‬
‫בואי נראה... לגבי אתמול,‬ ‫תוכלי לומר לה שקבענו...‬
‫פגישת חירום בשעה חמש בחדר האסיפה במקדש?‬
‫אני מבינה. אני אומר לה.‬
‫בית סונוזאקי.‬
‫מיון, בוקר טוב. מדבר קסאי.‬
‫קסאי? בוקר טוב.‬
‫שיון עדיין שם?‬
‫שיון רוחצת פנים עכשיו.‬
‫אני אקרא לה.‬
‫קסאי? בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, שיון.‬
‫יש לך איך לחזור לאוקינומייה?‬
‫כן. אני אסתדר. אל תדאג.‬
‫בכל מקרה, שמעת?‬
‫שמעתי מה?‬
‫למה שני הקורבנות אתמול נפלו קורבן‬ ‫לקללה של אויאשירו-סמה.‬
‫לא.‬
‫ממה ששמעתי אתמול בלילה...‬
‫מתברר שהם פרצו את המנעול‬ ‫והתגנבו למקדש הכלים הטקסיים.‬
‫כמה טיפשי.‬
‫למען האמת, גם אני הייתי שם.‬
‫את נכנסת?‬
‫כן. טאקנו הזמינה אותי.‬
‫טאקנו, טומיטקה, אני וילד בשם קייצ'י.‬
‫שיון, את מתכוונת לקבל על עצמך את האחריות‬ ‫על כך הפעם?‬
‫מה לגבי לעקור חמש ציפורניים?‬
‫אני מצטערת.‬
‫גדלתי באוקינומייה כי סבתא שנאה אותי,‬
‫והייתי לכודה בבית הספר, כך שאני לא מכירה‬ ‫את הכללים של הינאמיזאווה.‬
‫שיון, אני לטובתך.‬
‫אבל יש דברים שאפילו אני לא יכול לתמוך בהם.‬
‫קסאי...‬
‫מצטערת. אחותי פה, אז אני צריכה ללכת.‬
‫אוי.‬
‫לא טוב.‬
‫תירגעי. למה להילחץ עכשיו?‬
‫אם אני אתנהג כמו מיון, שיון תיעלם.‬
‫בגלל שאמרתי לו ששיון נכנסה‬ ‫למקדש הכלים הטקסיים,‬
‫אנשים יחשבו שהשד העלים אותה.‬
‫היחיד שיישאר יהיה קייצ'י מאברה.‬
‫זו יכולה להיות הזדמנות טובה‬ ‫לפתות את האויב.‬
‫קייצ'י, אני מצטערת,‬ ‫אבל אני אשתמש בך כפיתיון.‬
‫"קייצ'י מאברה נעלם פתאום יום אחד.",‬ ‫זה מה שיגידו.‬
‫אסור לי לתת לזה לקרות.‬
‫אני צריכה לדאג להיות שם,‬ ‫ולא לפספס כשהאויב ינגוס בפיתיון.‬
‫קייצ'י.‬
‫מיון, מה קרה?‬
‫את לא נראית טוב כל כך.‬
‫גררו אותי לארוחה משפחתית אחרי הפסטיבל.‬
‫ושתיתי כמה...‬
‫חמרמורת? בת כמה את?‬
‫עזוב אותי בשקט.‬
‫אבל אני באמת לא מרגישה טוב.‬
‫אה, כן, קייצ'י...‬
‫ראית אתמול בערב את טומיטקה וטאקנו?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫הוא גרוע בלהעמיד פנים ולשקר.‬
‫אני מבינה.‬
‫אה. אני רוצה לשאול אותך עוד דבר אחד.‬
‫גם אתמול בלילה - ראית את שיון?‬
‫לא שאלת אותי אתמול?‬
‫כן?‬
‫אז זה אומר שמיון שאלה אותו?‬
‫אתמול בלילה?‬
‫לעזאזל, כששאלתי אותה...‬
‫היא אמרה שהיא לא ידעה שנכנסנו‬ ‫למקדש הכלים הטקסיים.‬
‫זה משמח אותי שלא ראית אף אחד.‬
‫טוב...‬
‫חשבתי שאולי אקבל תשובה אחרת אם אשאל שוב.‬
‫אני אעביר את המסר,‬ ‫שלא היית מעורב בשום דבר בעייתי.‬
‫אני אספר לכולם.‬
‫כולם?‬
‫עכשיו שתלתי בקייצ'י ספק ופחד.‬
‫תראו איך הוא הגיב.‬
‫עכשיו אני אהיה שיון ואשגיח עליו.‬
‫היי. מיון?‬
‫טוב, כולם...‬
‫תודה שהגעתם למרות שאתם עסוקים.‬
‫נתחיל עם ברכת ראש הכפר.‬
‫ראש הכפר, בבקשה.‬
‫סילחו לי שאני נישאר לשבת.‬
‫ברכת ראש הכפר הייתה ארוכה ומשעממת.‬
‫אבל כשהוא התחיל לדבר‬ ‫על סדרת מקרי המוות המסתוריים‬
‫מלפני חמש שנים, החדר השתתק.‬
‫מיון, האם גברת אוריו אמרה משהו?‬
‫אני מיון סונוזאקי,‬ ‫נציגת ראש משפחת סונוזאקי.‬
‫אני פה היום במקום ראש המשפחה, אוריו.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫אנחנו תאומות. מה שיש בה, יש בי.‬
‫למרבה הצער, הקללה של אויאשירו-סמה‬ ‫התרחשה, זו השנה החמישית ברציפות.‬
‫זה מדכא למדי.‬
‫מישהו יודע למה הקללה התרחשה שוב השנה?‬
‫כן. זה בגלל שהאיסור על כניסה‬ ‫למקדש הכלים הטקסיים הופר,‬
‫עם נעליים שפלשו לאדמה המקודשת וטימאו אותה.‬
‫מה זה???‬
‫טיפשים שכמותם!‬
‫טיפשים מקוללים שכמותם!‬
‫אפילו קימיושי, שרגוע בדרך כלל?‬
‫אין ספק.‬
‫מי שמקשר את סבתא לקללה של אויאשירו-סמה...‬
‫מי שמעביר את המסר לגבי כוונותיה הנסתרות,‬ ‫נמצא בחדר הזה.‬
‫אני מבקשת דממה!‬
‫קדימה. דממה.‬
‫ארבעה גנבים התגנבו למקדש הכלים הטקסיים.‬ ‫יש עוד שניים.‬
‫שני משיגי הגבול הם‬ ‫שיון סונוזאקי וקייצ'י מאברה.‬
‫שיון סונוזאקי...‬
‫כולם היו אדישים וחסרי רגש באופן מפחיד.‬
‫מה לגבי השני, קייצ'י מאברה?‬
‫עוד לא.‬
‫אתה יכול לעבור בבית שלי?‬
‫גברת אוריו מבקשת לראות אותי?‬
‫כן. מתברר שהיא רוצה לומר לך‬ ‫משהו באופן אישי.‬
‫סבתא אמרה שהיא תחליף בגדים ותבוא.‬
‫זה בסדר. אני אחכה בסבלנות.‬
‫אני חושבת שזה לגבי שיון.‬
‫שיון? איפה היא עכשיו?‬
‫במרתף.‬
‫אני מבין. טוב, היא נכנסה‬ ‫למקדש הכלים הטקסיים...‬
‫אבל גם חבל לי על שיון.‬
‫תמיד הרחיקו אותה מהינאמיזאווה.‬
‫היא בוודאי ידעה שזה אסור...‬
‫אבל היא בטח לא ידעה שזה עניין גדול כל כך.‬
‫מיון, שיון מתחרטת, לא?‬
‫כן, אבל בקצב הזה, יכול להיות‬ ‫שהשד יעלים אותה.‬
‫כמו את סאטושי הוג'ו בשנה שעברה.‬
‫אל תדאגי, כל עוד שיון מתחרטת,‬
‫השד לא יעלים אותה. אני אדאג לזה.‬
‫באמת?‬
‫תודה לאל.‬
‫סבא קימיושי היה בצד שלי למרות הכול.‬
‫שלא כמו לפרחח הזה, הוג'ו,‬ ‫אני בטוח שהשד יסלח לה.‬
‫"הפרחח הוג'ו"?‬
‫אין לנו איך לעזור למשפחת הוג'ו.‬
‫הם ניסו למכור את הכפר כולו.‬
‫הגיוני שכל המשפחה תהיה מקוללת.‬
‫אבל סבא, חשבתי שהמקרה של סאטושי...‬
‫נמחל, בעקבות הכפרה של שיון בשנה שעברה.‬
‫כפרה? איזה כפרה?‬
‫אתה יודע, שלוש הציפורניים.‬
‫השלוש האלו היו קסאי, יושירו ושיון.‬
‫או לפחות זה מה ששמעתי.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫הציפורן השלישית לא הייתה על סאטושי?‬
‫ואחרי זה, מיון באה ואמרה שיסלחו על הכול?‬
‫אני לא מבינה למה השד היה צריך‬ ‫להעלים את סאטושי הוג'ו.‬
‫הוריו של סאטושי באמת ניסו למכור את הכפר,‬
‫אבל מה היה החטא שלו?‬
‫אני לא צריכה אפילו לשאול.‬ ‫שלוש המשפחות הגדולות החליטו.‬
‫לא, מיון.‬
‫משפחת הוג'ו מקוללת בכל מקרה.‬
‫לא אכפת להם מה יקרה למשפחת הוג'ו.‬
‫משפחת הוג'ו מזוהמים.‬
‫חשיבה מהסוג הזה התפשטה‬ ‫וזיהמה את המחשבה של כולם.‬
‫אני לא יכולה לסלוח לך על כך.‬
‫אנשים כמוך הם מי שאמללו אותם.‬
‫אני מרגישה כל כך רע בשבילו. מה הוא עשה?‬
‫הוא לא עשה כלום.‬ ‫הוא רק היה חלק ממשפחת הוג'ו.‬
‫ולמה?‬
‫למה הקללה, הכישוף, היו צריכים ליפול עליו?‬
‫במה סאטושי חטא?‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מה שנגעת בו היה התמונה המתנדנדת.‬
‫מה שמהדהד הוא ההד של העצבות.‬
‫מה שאתם מריחים‬ ‫זה את הזכרונות השרופים שלכם.‬
‫כשהציקדות בוכות.‬
‫- פרק פוקח עיניים‬ ‫חלק 5: ידיים קרות -‬
‫תוכלו להאמין בכך?‬
‫- תרגום כתוביות: טל אורבך -‬